- Detta har hänt. - Jag behöver hjälp.
- Ni har läst om det. - Jag vill träffa den blyge pojken.
Jag heter Francis Dolarhyde. Vill du ha skjuts?
Han tror kanske att han är vanställd.
Får jag röra ditt ansikte? Så jag vet om du ler eller är sur.
- God kväll, dr Lecter. - Vad blir du?
Den stora röda draken.
- Baltimores mentalsjukhus. - Jag heter Byron Metcalf.
- Jag är Hannibal Lecters advokat. - Ett ögonblick.
Jag kan vänta.
Hallå?
Dr Lecter?
Som hängiven beundrare vill jag säga -
- att jag är mycket glad över att ni intresserar er för mig.
Ni berättar nog inte vem jag är för dem...
...ens om ni visste det.
Den kropp du just nu har är oviktigt.
Jag visste att endast ni skulle förstå det här.
Det viktiga är det jag håller på att bli.
Berätta. Vad håller du på att bli?
Den stora, röda...
...draken!
Jag har beundrat er i åratal.
Jag har en komplett samling med era tidningsartiklar.
Faktum är att jag betraktar dem som orättvisa recensioner.
Lika orättvisa som dina?
Visst tycker de om att använda förödmjukande smeknamn?
Tandfen.
Vad vore mer opassande?
Jag skulle skämmas över att ni har läst det -
- om jag inte visste att ni fått utstå samma lögner i tidningarna.
- Har du läst Freddie Lounds senaste? - Den målar ingen fin bild av er.
Ditt tal är påverkat av riktiga och föreställda handikapp -
- men dina ord är uppseendeväckande.
Jag vill få ert erkännande.
Som Johannes döparen erkände han som kom sen.
Jag vill sitta framför er.
Såsom draken satt framför 666 i Uppenbarelseboken.
Jag har saker som jag skulle älska att få visa för er.
En dag, om omständigheterna så tillåter -
- skulle jag vilja träffa er.
Och se er smälta samman med drakens styrka.
Se så storslagen du är.
"Lammets skapare - och din?"
Jag vaknade i det friskt doftande halvmörkret.
Jag visste på nåt omedvetet sätt att jag befann mig nära havet.
Dag och kväll igen.
Doften av färska blommor.
Och en vag medvetenhet av en spruta som går in i mig.
Han sa aldrig mitt namn.
Det var märkligt först.
Sen var det inte märkligt.
Och sen... var mitt namn... Lydia Fell.
Absoluta sanningar om mig själv som Bedelia Du Maurier...
...var de allra största av rökridåer.
Det vi tar för givet om vår känsla av själv -
- allt vi ser, allt vi minns...
...är bara en hjärnans tankeskapelse.
Dante var den förste som beskrev helvetet som en planerad plats.
En urban miljö.
Före Dante talade vi inte om helvetets portar -
- utan om helvetets mun.
Min färd mot fördömelse började -
- när jag slukades av besten.
Tack så mycket.
Stackars dr Du Maurier som slukades hel -
- och fick lida i Hannibal Lecters innanmäte till synes i en evighet.
Du kröp så långt upp i hans röv att du struntade i att hitta vägen ut.
Hej, Will.
Du gav dig i lag med en som är allmänt känd som ett monster.
Du är Frankensteins brud.
- Vi har båda varit hans brud. - Hur kom du undan utan ärr?
Jag är täckt av ärr.
Jag var inte mig själv. Det var du.
- Till och med när du inte var det. - Räckte inte min rustning?
Nej. Du var naken.
Har du besökt honom?
Ja.
Du har inte lärt dig din läxa, eller hur?
Eller saknade du honom så mycket?
- Har du besökt honom? - Jag har sett tillräckligt av honom.
Jag var med honom bakom slöjan. Du var jämt på andra sidan.
- Vi måste prata om en sak. - Då får du avtala tid.
Varför är vi på djurparken? Det är kallt.
Har du nånsin sett en tiger?
Nej.
De jobbar på dess tand.
De måste få den att somna.
Om du vill kan du få röra honom.
Vill du det?
Den är här inne.
- Hur vet jag att han sover? - Kittla honom.
Jag kan beskriva så mycket du vill.
Lägg vänsterhanden på bordskanten och utforska med din högra.
D...
Jag vill att du berättar vad du ser, om det går bra.
Han är hänförande.
Orange och svarta ränder.
Det orange är så ljust.
Det blöder nästan ut i luften kring honom.
Det strålar.
Jag är här hos dig.
Det var en fin gest.
Och vältalig.
Det kanske mest vältaliga jag hört.
Tigern, det här huset.
Du överraskar ständigt, D.
Ingen på Gateway känner dig nog egentligen.
- Har du frågat dem? - Nej.
Hur vet du då att ingen känner mig?
För att de undrar om dig. De undrar om allting.
De tycker att du är mycket mystisk.
Har de berättat hur jag ser ut?
Jag frågade inte.
Men ja, de berättade.
Vill du höra? Fråga inte om du inte vill.
Jag ska nog berätta.
De sa att du har en sorts hård, ren...
...prydlighet som de gillar.
Att du inte borde vara känslig angående ditt ansikte. Var är du?
Här är du.
Vill du veta vad jag tror?
Jag hoppas att jag inte chockerade dig.
Herregud, vad ljuvligt...
God morgon.
Det var jättetrevligt, D.
Bra. Det tycker jag också.
Men jag måste hem nu.
Ja. Bra.
Jag kör dig.
Ställ er bakom arbetsbordet. Om ni närmar er barriären -
- innan ni hör låset klicka, tårgasar jag er. Förstått?
Ja.
Tack så mycket, Denise.
- Kan ni ta ert samtal? - Ja.
Ni har kommit till Byron Metcalfs...
- Ja? - Jag kan inte använda mina händer.
- Kan ni ringa 667-JL5-0102? - Självklart. Ha en bra dag.
Tack.
- Frederick Chiltons kontor. - Linda?
Linda jobbar inte på helgerna.
Ni kan kanske hjälpa till. Jag är Bob Greer på Blaine and Edwards.
Linda skulle ge mig en adress så jag kan skicka dr Chiltons bok till nån.
- Hon kommer på måndag. - Den ska iväg om fem minuter.
Jag vill inte störa Frederick i hemmet. Det står i hans kontakter.
- Jag skulle bli glad om du gör det. - Jag öppnar filen.
Gå till bokstaven G. Klicka på den så ska jag inte störa mer sen.
- Hur var namnet? - Graham.
Will Graham.
- Har du haft nån kontakt med honom? - Han skickar gratulationskort.
På kristna helgdagar och min födelsedag.
Han bifogar alltid ett recept.
Om det slutar med att han äter dig får du skylla dig själv.
Han gör bara det evolutionen har skapt honom för.
Om vi bara gör det evolutionen har skapt oss för -
- är mord och kannibalism moraliskt godtagbart.
Det är godtagbart för mördare och kannibaler.
- Och för dig. - Och för dig.
Du ljög, Bedelia.
Du hade inte behövt ljuga.
Varför gör du det så mycket?
Jag förvirrar.
Hannibal var aldrig inte min patient.
Hemlig behandling får utstå hemlighetsmakeri och ogillande.
Hemlig för att Hannibal inte var en samarbetsvillig patient?
Hemlig för att jag var en samarbetsvillig psykiater.
"Skada ej."
Gjorde du det?
Ja.
Tekniskt sett.
Du vågade bry dig.
Inte första gången jag förlorat min professionella objektivitet -
- när det gäller Hannibal.
Vad har han berättat?
Vad tror du att han har berättat?
Han har nog sagt att jag är paranoid.
- Är du det? - Ja.
Men det betyder inte att jag inte har goda skäl att vara det.
- Litar du inte på dr Lecter? - Det är nåt fel med dr Lecter.
Ansåg du det innan du slutade vara hans patient?
Jag fick inte fortsätta hos honom för att jag visste.
Jag var lätt deprimerad och hade sömnproblem.
Jag blev djupt deprimerad och kunde inte sova alls.
Du anser att tillståndet förvärrades i Lecters vård.
"Vård"? Han sa åt mig att äta mer mörkt kött och skrev ut ett recept.
- Har du tagit medicinen? - Så fan heller.
Han ville ge mig ljusbehandling för att hjälpa mig sova.
Han satte mig framför en lampa och jag vaknade nån annanstans.
Du lär ha fått ett anfall av ljusbehandlingen.
Nej, han gjorde nåt med mig.
Du upplevde en traumatisk händelse som du nu förknippar med dr Lecter.
Jag höll på att kvävas av min tunga och han förblev likgiltig.
Varför förtjänar en patient medkänsla och en annan inte?
Jag gör mig inga illusioner om min moraliskt konsekventa medkänsla.
Varför förtjänar en mördare medkänsla och en annan inte?
All din tid med Hannibal...
...bakom slöjan...
Du hade redan dödat en patient.
Fick du nånsin för dig att döda en till?
Min relation med Hannibal är inte lika passionerad som din.
Du är på besök hos en gammal flamma.
Vet din fru om hur väl du och Hannibal känner varandra?
Nog vet hon det.
Du kunde inte rädda Hannibal.
Tror du att du kan rädda den nya?
Din erfarenhet av Hannibals uppmärksamhet är så oerhört skadlig.
Och ändå så oemotståndlig.
Det undergräver ditt rationella tänkande.
- Jag tänker rationellt. - Dina anklagelser är allvarliga.
- Kan man vidta åtgärder? - Ja.
- Men har du vidtagit åtgärder? - Är det vad du vill att jag gör?
Det är väl det du ska göra å mina vägnar, men du har inte gjort det.
Jag vet inte om det vore bra för dig.
Du struntar kanske i vad som är bra för mig.
- Tror du mig? - Du upplever brist på insikt.
Jag vill hjälpa dig få tillräcklig insikt -
- så du inser att du behöver medicin.
Vad skulle det vara för nåt?
Samma medicin som dr Lecter skrev ut och som du vägrade ta.
Det här är orsaken till varför scientologer hatar psykiatri.
- Vad tror du att "det här" är? - Självklart skickar han mig till dig.
Du är lika rubbad som han.
Du går på gatan och ser en skadad fågel ligga i gräset.
Vilken är din första tanke?
Den är utsatt. Jag vill hjälpa den.
Min första tanke är också att den är utsatt.
Och ändå... vill jag krossa den.
Avvisande av svaghet är precis lika naturligt som en vårdande instinkt.
Jag skulle förstås inte krossa den.
Men min första tanke är att göra det.
Jag tycker mig ha fri vilja, men jag är här för att det ordinerades.
- Sätt dig. - Nej!
Det här är sektigt och knäppt...
Låt mig hjälpa dig! Jag försöker rensa luftvägarna!
En sak jag lärde mig av Hannibal var lögnernas och sanningarnas alkemi.
Så övertygade vi dig om att du var en mördare.
Du är inte övertygad.
Du är ingen mördare.
Du kan utöva rättmätigt våld för att du har medkänsla.
Hur klarar du av det?
Extremt grymma handlingar kräver oerhört stor empati.
Nästa gång när du vill hjälpa nån...
...ska du kanske överväga att krossa dem i stället.
Det besparar dig kanske oerhört mycket svårigheter.
Det utfördes noggrant och fläckfritt med en mycket vass kniv.
Det är inget barn som har gjort det här.
Ett kinesiskt tecken som betyder "din tur". Används ibland när man spelar.
En tursymbol. Tecknet förekommer även på en mahjongbricka.
Det står för den röda draken.
"Där syntes en stor röd drake."
Är Blakes "The Great Red Dragon and The Woman Clothed in Sun" bekant?
Blakes drake står över en bedjande kvinna som sitter fast i dess svans.
Få västerländska konstverk utstrålar -
- en så unik och mardrömsaktig laddning av djävulsk sexualitet.
Han som dödade familjerna Jacobi och Leeds såg nåt i dem -
- som fick honom att göra det. Han valde dem.
Nåt inom dem talade till honom.
Familjen Jacobi var de första som hjälpte honom.
Familjen Jacobi var bättre än nåt han kände till.
Fram till familjen Leeds.
När draken växer i styrka och härlighet blir familjerna fler.
Jag måste tro på att det finns en gemensam nämnare.
Och den ska vi hitta. Snart.
Annars måste du stiga in i fler hus och se vad draken lämnat efter sig.
Elva dagar till nästa fullmåne.
Tick, tack.
Jag tycker om den här draken. Jag tror inte att han är galen alls.
Jag tror att han kan vara helt frisk.
Det är magnifikt att få se världen genom hans röda dimma.
Skriv i liggaren, tack.
Målningsstudie. Miss Harper.
Jag är Paula Harper. Ni ringde angående Blakes akvarell.
Kom så ska jag visa er den. Ni behöver denna.
Museet är stängt för allmänheten på tisdagar -
- men konststuderande och forskare får komma in.
- Vad forskar ni om? - En avhandling om Butts.
Man ser bara Thomas Butts i fotnoter som Blakes mecenat.
- Är han intressant? - Jag har bara börjat.
Vi måste ha den i lådan. Ljus bleker den.
Ni får inte röra den. Jag visar den för er. Såna är reglerna.
Inte ens de bästa reproduktionerna kan göra färgerna rättvisa.
Han tycks ha använt krita såväl som...
Ni är den andra som bett om att få titta på Blake i dag.
Vänta här. - Paula, en till som vill se "The Great Red Dragon".
Paula?
Översättning: Jussi Walles www.btistudios.com